Spørg efter mig i morgen, så skal I finde en verdens forsager.
Kapitel II
Ben, er din side klar?
Ja, næsten.
"Lorem Ipsum Dolor Sit Amet" af Ben Kaplan
Jøsses, Alex.
Hallo?
Ja, det er mig, men jeg er på arbejde...
Jeg delte kollegieværelse med en ved navn Ben,
men fjolset har ikke ringet til mig i umindelige tider.
Hvad?
Var der ingen der? Var han alene? Ja, selvfølgelig var han alene.
Det var dumt. Ja.
Jeg kan nok være der om et par timer.
Det varer lige lidt, inden jeg kan komme herfra.
Så han bliver rask. Det er det vigtigste. Okay.
Opkald Kate Murphy
Jeg tager den lige. Øjeblik.
Skat?
Fint, jeg er lige kommet. Jeg tager af sted herfra.
Seneste opkald Alex Linden
Sagde de på hospitalet, hvornår han vil blive udskrevet?
De sagde måske i aften, måske i morgen tidlig.
- Burde vi ringe til dem? - Nej, jeg har allerede ringet til dem.
Der er ikke andet, vi kan gøre, skat. Bare fortsæt lige ud.
- Skat? - Ja?
Jeg fik stipendiet.
Wauw.
- Wauw. - Ja, jeg ved det.
- Hvornår havde du tænkt dig at fortælle det? - Hvad mener du? Jeg fortæller det nu.
Ja, men hvor længe har du vidst det?
Jeg fik det at vide i går.
Det er alletiders for dig, ikke? Det er en fantastisk mulighed.
- Ja. - Ja.
Det er det, men jeg mener det med, at vi skal flytte dertil.
Det har vi vist snakket om 50 gange.
Jeg kan ikke bare sige op og flytte til L.A.
Sarahs tog ankommer snart.
Okay, jeg bliver her.
Josh, hej.
Sarah. Hej.
Hej.
- Det er godt at se dig. - Det er også godt at se dig.
Har du snakket med Alex?
Nej, men jeg kan ikke vente med at spørge idioten, hvad fanden han tænkte på.
- Det spørger du vel ikke... - Hvorfor ikke?
- ...om? - Hvorfor?
Han er sårbar, og det er upassende.
Hvor ved du det fra? Hvornår snakkede du med ham sidst?
Det tænkte jeg nok. Hvad vil du gøre, Sarah?
Trippe rundt om den varme grød?
Lade som om intet er sket?
Nej. Jeg synes, vi skal få ham til at føle sig tryg...
- Okay. - ...og elsket.
Og jeg tror, han vil synes, det er noget ævl.
Og jeg tror, han vil se lige igennem det.
- Sarah! - Hvad?
- Josh! - Hej!
Hej!
- Og dig. - Hej.
Vi vidste ikke, om du kom eller ej.
Nej.
Hvor er Isaac? Er han her med en ny dame?
- Er det sandt? - Med hvem?
- Har Isaac nogen med? - Ja.
- Hans kæreste. - Jeg vidste ikke,
- han var sammen med nogen. - Det er nyt.
- Det er nyt. Hun er 22. - Nej, hun er ikke.
Er hun?
Hvad er der galt? Hun er ikke 11, så slap af.
For det første er du vammel.
For det næste, hvorfor synes Isaac, det er passende at tage
- en date med... - Hvordan er det upassende?
Jeg var tæt på at tage en date med.
Hun aflyste i sidste øjeblik. Hun skulle noget.
Det er i orden, at jeg kommer med, ikke?
Selvfølgelig. Du ville med.
- Selvfølgelig er det i orden. - Vent, hvad?
Jeg sagde ikke, jeg ville med.
Jeg sagde, jeg ville være der for dig, hvis du ville have det.
Hvorfor skulle jeg bede dig tage med, hvis jeg ikke ville?
Jeg beklager, men vi har ikke flere premium-klasse biler.
Er I interesserede i en billigere model?
Ja, det er i orden. Bare den har hjul. Tak.
Jeg burde ikke være her.
Skat?
Jeg ville ikke have bedt dig komme...
Jeg siger bare...
Japanerne er de mest vanvittige mennesker i verden.
Du milde, du er som en 8-årig racist.
Jeg er ikke en 8-årig racist.
Hvem kan stuve så mange folk sammen på en ø?
Det er som et indavlet, forpestet, sygdomsfremkaldende væksthus.
Jeg er ærlig talt overrasket over, at de ikke har flere feticher.
Det var fandens, Ben-Ben.
Du kom.
Jeg ved sgu, at det er forkert, men jeg kom.
Kom her, for fanden. Hvordan har du det?
Ben, hjælp mig lige.
Vi lader ikke bare som om over for Alex, at intet er hændt, vel?
Hvad har du tænkt dig at sige?
"Hej, Alex, spændende at du ville begå selvmord."
- Tak, Ben. Undskyld. - I guder.
Hej.
Jeg fatter ikke, du er på hendes side.
Hør, der er ingen sider.
Lad det nu bare handle om Alex, ikke?
Jeg synes, vi skal holde øje med ham.
Hvad?
Har du tænkt dig at sætte et overvågningssystem op?
På en måde ja, men afslappet.
Nogen kommer ind, nogen går ud. Nogen skal være ved ham hele tiden.
Hvad med at du starter? Vil du starte? Det er latterligt det her.
Nej, det er det ikke, Josh.
- Det er latterligt... - Jeg googlede det.
- Hvad gjorde du? - Jeg googlede det.
- Lige det, jeg mente. - Jeg går ud og får lidt luft.
Er der ingen luft herinde?
Jeg har undersøgt det.
Der er en protokol, som man skal følge.
Du er...
Du kom!
Selvfølgelig kom jeg.
Hvordan har du det?
Jeg har det fint.
- Har du? - Ja.
Jeg tænker over det hele.
- Alex, angående opkaldene... - Nej, nej.
Sig ikke, at vi holder fest for at fejre mit selvmord?
Selvmordsforsøg.
Hvis det var et selvmord, ville vi begge være iført jakkesæt.
- Vi kan ikke tage så let på det... - Vi kunne give ham en kurv med kager.
- Jeg mener det, de første 48 timer... - Vi kan sætte en sløjfe på...
- Alex. - Hej.
- Hej.
Jøsses, Alex.
Hvis du ville se os, kunne du bare have sendt en e-mail.
Vi ville hente dig.
Bare rolig. Det var nemt.
Har du brug for noget? Vil du sidde ned?
- Er du sulten? - Nej.
Skal jeg lave en sandwich til dig?
Nej. Jeg tror faktisk, jeg vil skifte tøj.
Jeg føler mig lidt ulækker, hvis I forstår.
Jeg holder dig med selskab. Undskyld.
- Virkelig naturlig opførsel. - Hvor er du bare et røvhul!
Det var flot, bare en "sandwich." Er der andet, du vil tilbyde ham?
Hvorfor forlod du L.A.?
Jeg ved det ikke, jeg...
Skuespillet gik kun nogenlunde,
og byen er en forbandet sjæledræber.
Jeg var ved at løbe tør for penge, min mor var på skide Bali,
min far efterlod mig det her, og du var...
Vi mistede forbindelsen.
Det var det, jeg ville sige udenfor, da du kom...
Der er masser af mennesker i verden at forklare sig overfor.
Josh er stadigvæk et røvhul.
Fortsætter han sådan hele weekenden, sværger jeg...
Han håndterer det bare på sin egen måde.
Og burde Isaac ikke vide, at man ikke kan
tage en date med, når en kammerat har forsøgt at begå selvmord?
Det er sgu ikke en konfirmation.
- Nu lyder du ligesom Josh. - Åh, gud, du har ret.
Hvordan har du det? Hvad med dig og Ben?
Vi har det godt.
Okay, ikke så godt. Hvad foregår der?
Hallo.
Jeg er gået over tiden.
Hvor meget?
Rigtig meget.
Ved Ben det?
Nej.
- Hej. - Hej.
- Hvordan har du det? - Godt.
- Har du brug for noget? - Nej, jeg har det fint.
Vand? Værsgo.
Hvor er badeværelset?
Brug det ovenpå. Stol på mig.
Det er Isaac, der ringer. Hej, hvad så?
Ja, ja...
Kan din date ikke finde ud af at bruge en GPS?
Jeg troede, unge mennesker var gode til den slags.
Vær sød, Sarah.
Isaac er i nærheden, men de er faret vild.
Ved I hvad? Jeg kører ud efter ham.
Jeg henter noget brænde.
- Jeg tisser udenfor. - Jeg passer på Alex.
Jeg mener, jeg sætter lige noget pasta over til middagen.
- Er det godt nok? - Det er alletiders.
- Kommer du med? - Ja, jeg kommer med.
Alletiders.
Det er tydeligt, at du ikke aner, hvad du gør.
Rend mig.
Giv mig den, det er nok.
Lad mig prøve igen.
Nej.
- Nej? - Nej.
Jeg viste dig, hvordan man laver det regnestykke,
og så gik du til eksamen og fik en bedre karakter end mig.
Jeg vil ikke lære dig at hugge brænde.
Det er ikke min skyld, du har præstationsangst.
Jeg præsterer ganske fint.
Du behøver ikke lave mad.
Det gør ikke noget. Det er det eneste, der får mig til at slappe af.
Er det rigtigt?
Det er bare længe siden, jeg har set jer alle sammen.
Hvis du har brug for at snakke...
Jeg har ikke brug for dit råd.
Undskyld.
Nej, det er...
- Jeg mente det ikke. - Det er fair nok.
Hvad?
De er her.
Hun er lækker.
- Dine bryster er større. - Det er ikke sandt.
Det er ikke sandt.
Nej, de er ikke.
- Se, hvem jeg har fundet. - Hej, smukke.
Du behøvede ikke at rejse gennem hele landet.
Tager du gas på mig? Det ville jeg. Alex, Kate. Kate, Alex.
- Hej, jeg har hørt en masse om dig. - Jeg har hørt en masse om dig.
- Hvad fanden er det for nogen? - Hilser du sådan nu?
De skinner og er spidse.
De er italienske. Du ligner en skovhugger.
Rolig. Gud forbyde, at jeg gør dit jakkesæt beskidt.
Havde vi vidst, at du sprang ud af skabet,
ville vi have forberedt en fest.
Jeg sagde jo, mine venner var fantastiske.
Er der et badeværelse, jeg kan bruge?
- Ovenpå! - Ovenpå!
Middagen er næsten klar.
Hej.
Sarah, pastaen er virkelig lækker.
Det er pasta og sovs fra dåse. I morgen laver jeg noget rigtigt mad.
Ifølge Instagram laver du stadig meget mad.
Instagram lyver. Medmindre nudler tæller for mad.
Opfylder det så alle dine håb og drømme at være advokat?
Vi kan ikke alle sammen leve af at investere i hedgefonde.
Det var ikke det, jeg mente.
Jeg mener bare, at vi blev færdige på universitetet, bortset fra dig,
da den største økonomiske krise i 80 år startede.
Historien viser, at de fleste af os aldrig vil nå at få en indkomst,
som vi ellers kunne have nydt.
Isaac er en smuk anomali, og det skåler vi på.
Tak, kammerat, det sætter jeg pris på. Hvordan går det med din PhD?
Hvad skal det betyde?
- Det er et enkelt spørgsmål. - Det havde en dybere mening.
- Vil du have den dybere mening? - Selvfølgelig.
Ved du ikke, hvem du snakker til? Har du glemt, hvem jeg er?
Hvordan er livet på din akademiske høje hest?
Når du kigger fortvivlet ned på resten af os og ser vores kulturforfald.
Det er den slags kommentarer, der gør mig fortvivlet, Isaac.
Undskyld, Josh,
men jeg gad også godt vide, hvorfor fanden du er her.
Ja, vitserne til side, hvad skriver du om?
Jeg skriver om biografiernes fremtid.
Hvordan vores ekspanderende, digitale fodaftryk, e-mails, sms'er og tweets
vil give os en forståelse af historien og os selv.
- Hvilket er ironisk. - Hvorfor?
Fordi jeg hader den moderne verden.
- I hvilken periode ville du helst have levet? - Hvad var det nu, du hed?
- Var det Kate? - Josh.
- Jeg siger bare... Undskyld. Var det Kate? - Ja.
Kate, det eneste, jeg hader mere end nutiden,
er nostalgi for fortiden.
Du behøver ikke... Lad mig lave noget.
- Nej. - Vil I skiftes?
Han kompenserer for, at han ikke kan hugge brænde.
Hvornår er du blevet så ond, Josh?
Du er så ond.
Lige omkring det tidspunkt, hvor du købte de sko.
Den smædekampagne mod mine sko sårer mig dybt.
Det var en skam. Måske burde du begå selvmord.
Hvad? Er det for tidligt?
Alex griner, se ham. Det er en god joke.
Hvordan mødte du Isaac?
- Det er pinligt. - Hvorfor?
Jeg var i praktik på hans kontor,
men vi begyndte ikke at gå ud sammen, før jeg stoppede der, selvfølgelig.
Selvfølgelig. Jeg synes, det er sødt.
- Jeg fandt to. - Alletiders.
Tak.
Tror vi på den?
Der er et helt kapitel om hårimplantater.
- Man skal gøre det i den rækkefølge. - Nej, bilag B.
"Den modne mands guide til stil..."
Bevæg dig ikke. Hold den op.
"...til en mands bedste år."
Posér lige med forsiden.
Ja.
Vil du gerne høre den del om hårspænder?
Hvordan går det med din bog, Ben?
Godt, den er snart færdig.
Er den bedre eller værre end din New Yorker-historie?
Den er uden tvivl længere.
Jeg elsker den historie. Den var så god.
Siri gik kun ud med mig på grund af den.
- Det passer ikke. - Det passer.
- Det passer ikke. - Du ved, det passer.
Måske lidt.
Jeg har vist stadig en kopi her.
Ved I, hvad vi skulle? Vi skulle lave en oplæsning.
Det kommer ikke til at ske.
Kan I forestille jer det? Alle skal være med.
Jeg kan spille værelseskammeraten, og du...
- Josh, det er godt. - ...du kan få hovedrollen...
- Sarah. - Hvad?
Så er det nok med de forbandede billeder.
Undskyld, jeg gemmer dem til eftertiden. Er det i orden?
- Hvordan? Ved at ødelægge nutiden? - Nej, det er dit job.
- Kom så, I to. Helt ærligt. - Vent. Det er i orden.
Lad mig spørge dig om noget.
Hvad?
Hvad har du tænkt dig at gøre med de billeder?
Vil du slå dem op på Facebook?
Måske. Ville det gøre dig vred?
Du er klinisk besat.
Jeg nyder at se, hvad mine venner laver. Og hvad så.
Så dine nyheder fortæller dig, at Isaac har fået nye, italienske sko,
eller at Ben skrev en sjov artikel i New York Post,
og det får dig til at føle, at du kender folk?
Ja, på en måde, for det er det, folk gør nu, Josh.
Folk, der interesserer sig.
Det må du undskylde.
Jeg vil nok helst være uvidende om, hvad folk har gang i,
end jeg vil have falske venskaber.
Sikke noget ævl. Vi er stadig venner.
Isaac sidder med sin BlackBerry og sender e-mails til San Francisco lige nu.
Så er det nok. Isaac?
Ja?
Kan du huske, da jeg blev skæv den første gang,
og vi tog på det naturhistoriske museum?
- Jeg kan huske, at du flippede ud. - Ja.
Og du fik mig til at danse, så jeg ville få det bedre.
Og du dansede djævledansen.
- Åh, gud. - Djævledansen.
- Jeg havde glemt alt om djævledansen. - Det er det bedste, jeg ved.
- Jeg troede, du hadede at danse. - Danser Isaac ikke?
Isaac danser.
Hvordan var Isaac, da I studerede?
- En nørd. - Ukultiveret.
- Nogenlunde som han er nu. - Jeg var noget af en nørd.
- Så du var rigtig nuttet. - Tak, skat.
Hvad laver du, Kate?
Jeg arbejder på en selvmords- og kriselinje for teenagere i Bay-området.
Det lød underligt. Undskyld. Det gik op for mig, da jeg sagde det.
En skam, jeg ikke havde dit nummer. Du kunne have løst alle mine problemer.
Hvorfor løj du?
Hvornår?
Alex. Om bogen.
Jeg løj ikke. Jeg sagde, at bogen snart er færdig, og det er den.
Hvorfor ikke bare sige, at du stadig foretager research?
Fordi denne weekend måske ikke handler om mine problemer.
Hvis du vil finde tid til det, så finder vi den.
Hun virker rigtig sød.
Stop det der.
Fortæl os alt om din ulovlige kontorromance.
Du er bare så irriterende.
- Legede I frække kontorlege? - Det var ikke det, der skete.
- Hvad? Jeg synes, det er frækt. - Gå i seng.
Gå i seng. Gå i seng alle sammen. Kom væk herfra.
- Jeg er klar til at gå i seng. - Jeg er ovre det.
Jeg går med dig.
- Godnat. - Godnat.
- Godnat, venner. - Godnat.
Vil du bare hænge ud?
Hvor mange gange vågner hun midt om natten?
Skal du give hende mad indimellem, hver time og halvanden?
Du er sådan et røvhul.
For jeg har nogle venner, og de har børn,
og de siger, det er ligesom Vietnam-krigen.
Rend mig.
Han havde ringet mange gange til mig.
Alex.
Der var ikke meget at snakke om, han skulle bare høre, hvordan det gik.
Han spurgte hver gang om bogen.
"Hvordan går det med bogen? Hvordan går det med bogen?" Forbandede...
Jeg nåede til et punkt, hvor jeg screenede hans opkald.
Undskyld.
Det tager mig et øjeblik at spytte.
Er det ikke sjovt, at vi alle trækker vejret under det samme tag igen?
Ville du ikke nogen gange ønske dig, vi kunne skrue tiden tilbage?
Indimellem.
- Nej, det ville jeg egentlig ikke. - Hvorfor?
Slet ikke. Fordi...
Jeg ved det ikke. Jeg var vel bare mest bange.
For hvad?
For jer alle sammen, for at I ikke kunne lide mig.
Det er latterligt.
Det er sandt. Jeg kan huske, at den følelse ikke forsvandt
førend det sidste år, hvor Ben inviterede mig hjem til sine forældre til påske.
Vi tog toget begge veje, og vi snakkede knap nok, det var
bedre end at snakke, det var bare...
Bare rart.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal sige det,
men har du nogensinde tænkt over at gå i terapi?
For jeg har gjort det meget...
- Har du? - Ja.
Hvorfor?
- Mener du det? - Ja, du har det jo godt.
Lad mig tænke.
Jeg er altid nervøs og kan ikke sætte fingeren på hvorfor.
Hvorfor jeg, siden vi læste, altid er sammen med fyre, som er røvhuller eller gift.
Eller begge dele.
Har terapien hjulpet dig?
Jeg tager alprazolam nu. Det hjælper.
Og det andet hjælper også.
Men det er kompliceret. Min terapeut mener, at det bunder dybt
i min barndom og...
Undskyld, jeg snakker meget om mig selv.
Jeg er så selvoptaget. Det er derfor, jeg går i terapi.
Nej, det er ikke. Du har bare brug for at sove.
Det ved jeg godt, men har du det godt?
Har du brug for noget lige nu, inden vi sover?
Sarah, du må stoppe med at spørge mig om det. Okay?
Du er rigtig sød.
Jeg synes, at du gør det rigtig godt,
og jeg venter bare her, til du falder i søvn.
Okay, glem det.
- Godnat, tak. - Godnat.
Jeg er glad for, at du er her.
Isaac?
Isaac? Isaac? Er du vågen?
- Hvad kan du godt lide ved mig? - Hvad?
Du ventede for længe.
Skat, det er midt om natten.
Jeg kan ikke stole på, hvad du siger nu, for det kom ikke bare til dig.
Kan vi snakke om det her i morgen?
Nej, vi kan ikke snakke om det i morgen.
Jeg tror, dine venner synes, jeg er dum og ung.
De synes ikke, du er dum og ung. Ingen af delene.
Læg dig til at sove. Vi snakker om det i morgen.
Men...
- Hej. - Hej.
Jeg ville fortælle dig noget. Hvad hedder den serie, du godt kan lide?
Den med alle damerne i en storby?
- Hvad hedder den? - The Real Housewives?
- The Real Housewives. - Jeg elsker den ikke.
- Nej, nej, men jeg så serien. - Nej, du gjorde ikke.
Den var på, og jeg var der, og jeg kunne ikke kigge væk.
- Ti stille, Josh. - Vil du vide hvorfor, Sarah?
Fordi det gik op for mig, hvorfor du er så vild med den,
fordi den handler i bund og grund om menneskets natur.
- Nej. - Hvad?
Jeg troede, de hadede hinanden.
Både og. Det er et underligt spil, de har gang i.
Dine venner er fucket op.
De foretrækker "komplicerede."
- Sarah og Josh. - Lige som i de gode gamle dage.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg bliver ved med at lade det her ske.
Jeg ved det ikke, Sarah. Måske fordi du gerne vil.
Nej, det er bare noget, jeg tror, jeg vil og bagefter har det elendigt over.
- Har du det godt? - Ja.
Opfører Ben og Siri sig underligt, eller er det bare mig?
Det er bare dig.
- Tror du, de hørte os? - Hvor skulle jeg vide det fra?
Jeg ved det ikke, men hun sover let, Siri.
Og du er meget larmende, du er blevet mere larmende.
Hvad skal det betyde: "Hun sover let"?
Jeg troede, du snakkede om, at du er blevet mere larmende.
Husker du, hun brugte de der nørdede, små, orange ørepropper, da vi læste?
Og så brokkede hun sig alligevel over at være blevet vækket af kirkeklokkerne.
- Du er stadig forelsket i hende. - Nej, jeg er ikke.
- Jo, du er. - Jeg er ikke stadig forelsket i hende, Sarah.
Jeg synes bare, det er fascinerende, at Ben opnår alt det, han ønsker sig.
Må jeg spørge dig om en ting?
Hvornår holder du op med at tro, at hele verden konspirerer imod dig?
- Skal vi gøre det igen? - Nej, du er et pikhoved.
Alle mænd er pikhoveder, Sarah. Sådan er vi skabt.
Ja, men du er et overlegent pikhoved,
fordi du kan underbygge din pikhoved-adfærd
med psykologisk vrøvl og pseudo-videnskab.
- Ja, bla, bla, bla. Lad os gøre det igen. - Jeg har ikke lyst.
Det ville være en god idé at gøre det igen.
- Du kan ikke igen. - Jeg kan godt igen.
Ben Kaplan er i gang med sin BA på Yale.
Han er den yngste heri offentliggjorte forfatter
Der er tre tilstande, når man skal finde venner på universitet.
Den første er desperation. Den anden er panik.
Den tredje er skæbnen.
Man ender tilfældigvis ved det samme bord, og så begynder det rigtige liv.
Opdaget.
Ved alle de andre det?
Væggene er papirstynde.
Perfekt.
Ingen dømmer dig.
Ud over mig.
Jeg er en moden, succesrig, voksen kvinde,
undtagen sammen med Josh.
Jeg føler mig som en førsteårsstuderende igen og er totalt usikker på mig selv...
Det er kompliceret. Han var din første.
Det er ikke kompliceret, han udnytter mig.
Hvem siger, at du ikke udnytter ham?
Det gør min terapeut faktisk.
Josh er en stor dreng, der bruger sex, jeg mener det alvorligt,
som et middel til at bearbejde dybe, følelsesmæssige problemer.
Du er en hårdtarbejdende skatteadvokat, der kan klare et knald.
Jeg er advokat specialiseret i overtagelser og fusioner, og jeg kan klare et knald.
Det er lige meget. Er du stadig...
Med...
Jeg tror, jeg måske er lidt gravid.
- Hvad? - Du løber ikke.
Jeg overvejer at begynde på det.
Alex, du skal være helt rask. Hvorfor tager du den ikke med ro?
Jeg kan altid stoppe.
Jeg har prøvet at finde motivationen hele morgenen.
Kom med mig.
- Mener du det? - Ja.
- Hvordan har du sovet? - Fint. Hvorfor?
Godt. Jeg ville bare sikre mig, at du ikke blev angrebet.
- Der er mange vilde dyr. - Åh, gud.
- Hvordan er der så i Brooklyn? - Der er fint. Kom på besøg.
Det gør jeg. Undskyld, undskyld, undskyld.
- Har du det godt? - Ja.
- Du skal have det godt. - Det har jeg.
- Jeg så de billeder, du slog op forleden. - Gjorde du?
Hvor dig og Ben var i alle genbrugsbutikkerne,
og I fik jeres hjem til at se så hjemligt ud.
Ja, jeg gjorde.
Nu mangler I bare en golden retriever.
Hvad?
Hvad er der i vejen?
- Jeg har fået tilbud om et job i L.A. - Fedt!
Det er lidt af et drømmetilbud.
Det er alletiders.
Hvad er de dårlige nyheder så?
Ben modsætter sig det.
Vi har skændtes meget om at tage af sted, og vi har skændtes om at blive.
Vi har ikke været i seng sammen i ugevis og...
- Den del behøvede jeg ikke vide noget om. - Undskyld.
Nej, nej.
Jeg tror, vi begge ville have godt af en smule afstand.
Vent, nej.
Det skal nok gå godt med dig og Ben. Okay?
Ben er nok bare stresset lige nu.
Han finder ud af det, han gør sin bog færdig, og så...
- Hvad? - Ben er...
For det første er han blokeret.
Blokeret?
Vær sød ikke at sige noget.
Han har ikke skrevet noget i næsten et år.
Se, hvem der kommer der.
- Det var på tide, din dovne las. - Dovne?
I lod mig ikke ligefrem sove. Dig og Sarah.
Hvordan har Siri det?
Siri er ude og løbe.
Okay.
Og hun er tilbage.
Ben, må jeg spørge dig om noget?
Var det svært, som et par, da iPhone 4s kom på markedet?
For jeg kan forestille mig, at der er du, og du blander dig ikke i noget,
og så spørger alle hende om noget.
Du er en forbandet idiot.
Lige et øjeblik.
- Det er dit. - Tak. Hør.
Undskyld, det jeg sagde i aftes...
Det er i orden. Bare rolig.
Der er ikke engang gået 48 timer siden dit traume.
Du er pludselig alles centrum.
Du føler dig lettere manisk og underligt vred.
Du har sikkert også humørsvingninger,
og du er skide bange for, hvornår du falder næste gang.
Så, nej, jeg tager det ikke personligt.
- Godt. - Men vær ikke bekymret.
Det går over igen.
Hvad...
Hvad slags yoga er det? Hvad er det for en variant?
Jeg gik til en yoga-time engang.
Måske var det ikke mig.
Nej, ja...
Jeg lader dig få lidt plads.
Ved du, hvad jeg savner? Jeg savner at bo på samme gang som dig.
Jeg kunne altid komme forbi og snakke.
Du hadede bare at sove alene,
og du trængte til at snakke med nogen om Josh.
- Vær ikke naiv. - Naiv angående hvad?
Isaac!
Sarah?
Jeg ventede altid på, du skulle vise interesse.
Det er sjovt.
Jeg mener det alvorligt.
Men du sagde altid, at vi ikke burde, fordi vi var så gode venner.
Ja, det var det, jeg sagde, men det var ikke det, jeg ville.
Du er umulig, er du klar over det?
- Er jeg umulig? - Ja, fuldstændig umulig.
Du er umulig.
Det må du virkelig undskylde.
Er det smør? Tør det ikke af. Jeg har det. Lige der.
- Det er smøreost. - Perfekt.
Jeg vasker mig lige, skat.
- Godmorgen. - Godmorgen.
Det ligger perfekt mod syd, så jeg tænkte på at sætte en solfanger op
og måske nogle få regnvandsbassiner.
Det lyder alletiders, Alex.
Så har du alt til at starte en kult.
Jeg er med.
Hvad tror I, pigerne laver lige nu?
Ordner hår måske?
Hvad med at vi foreslår et partnerbytte?
- Det tror jeg, de vil være vilde med. - Vi er ikke lige mange.
Vi er nogenlunde lige mange.
Alex, du får søde, velformede Kate.
Alletiders.
Isaac, du får Sarah. Jeg får Siri, da der ikke er andre tilbage.
Og Ben, du får en artikel i The New Yorker.
Det er hylemorsomt.
- Hvad fanden var det? - En hund?
Bare drengene er tæt på, ellers bliver de gennemblødte.
Skal vi skynde os ud efter noget mad?
- Jeg har faktisk lidt kvalme. - Jeg kan gøre det.
- Gider du? - Ja.
Alletiders.
- Kan du hente noget for mig? - Ja.
Tak.
- Nu? - Ja, lad os komme af sted.
- Fedt. - Mor jer.
Hvor er du kommet fra?
Der er ikke mange huse i nærheden.
Hallo?
Har nogen mistet en hund?
Den ser sulten ud.
Hvad laver du? Man skal ikke fodre fremmede hunde.
Hvorfor ikke?
Så forvirrer du den bare og gør det hele værre.
Sikke noget sludder.
Det er ikke fordi, jeg ikke gider hænge ud med hunden,
men har I set, at det styrtregner?
Vi kan ikke bare efterlade den.
- Ejeren skulle have sat et skilt på den. - Hvad skulle han?
Ejeren skulle have sat et skilt på den.
Så hunden skal straffes for dens ejers synder.
Er du republikaner nu?
Hvad så, hvis jeg er?
Hvad så, hvis... Hvad?
Ben, har han fortalt dig om det?
Uhm, vindruer.
- Kan det her bruges? - Nej. Det er ikke godt.
Hvornår lærte dig og Isaac hinanden at kende?
Det første studieår. Han boede længere nede ad gangen.
Jeg var så nervøs for at komme her.
Var du?
Isaac ser så meget op til jer.
Det er som at møde hans forældre men værre, fordi I er fem.
Vær glad for ikke at møde hans forældre, hans mor er skør.
Jeg er så jaloux på jer.
- Hvorfor? - Fordi...
I har så mange fælles minder, som jeg aldrig vil få.
Isaac var genert og sød. Rigtig sød.
Han er den eneste af os, der er fra Midtvesten, så han er den mindst neurotiske.
- Det kan jeg godt se. - Ja.
Han tager mig altid med på fine restauranter, men det er ikke derfor, jeg kan lide ham.
- Hvorfor kan du lide ham? - Fordi han har begge fødder på jorden.
Og han er så god.
Forleden fejrede vi vores første tre måneder sammen,
hvilket er latterligt.
Det er så latterligt, men det gjorde mig rigtig glad.
Og jeg synes, hans prioriteter er de rigtige, hvilket er sjældent.
- Er alt i orden? - Ja.
Der er så mange champignoner. Vandmelon.
Der var de.
Store nyheder.
- Hvad? - Isaac stemte på Bush.
- Det er ikke nyheden. - Vi fandt en hund.
Åh, gud.
- Hvor fandt I den? - Ved floden i skoven.
Jeg tager lige et bad.
Alex, vent. Giv mig et øjeblik...
Hvad? Kommer du med mig og bader mig?
- Det var ikke det, jeg ville sige. - Okay.
Jeg har det sgu fint. Okay?
Alle sammen, tak, fordi I bekymrer jer,
men jeg har det sgu fint, og lad være med at følge mig overalt, ikke?
Hvad skal vi gøre?
Han sagde, at han sgu har det fint.
- Jeg kigger til ham om lidt. - Jeg tror, han har det godt.
Hvor ved du det fra?
Det ved jeg bare.
Hej.
Sød nektar og ambrosia.
- Der er mere i bilen. - Jamen dog.
Hvem er det?
Du kender Josh. Han får nye venner overalt.
Jeg savnede dig.
Jeg savnede også dig.
Jeff Goldblum. Færdig.
- Jeff Goldblum? - Ja.
Var hunden med i The Fly?
- Jeg synes, det er fint. - Man kalder ikke en hund Jeff.
Hvorfor skal den hedde Jeff Goldblum?
Hvordan ved du overhovedet, at hunden er jøde?
Hvorfor antog du det? Hvorfor besluttede du det?
Det er hundens navn. Det var så lidt.
- Jeff Goldblum. Ben, giv hunden et navn. - Vi bliver her hele natten.
Jeg tror, den kan lide Timmy.
- Kom her. Dygtig. - Timmy er et godt navn.
Kom her.
Vent lige. Det er helt alvorligt. Jeg tror, jeg kan høre Timmys tanker.
"Mand, hvor er jeg glad for at være inde lige nu
"i stedet for at være ude i kulden og regnen.
"Ham den onde med dameskoene ville ikke have mig her."
Timmy ville slå ihjel for de sko.
"Men jeg bider ham i røven senere."
Hvorfor antager vi bare, at hunde snakker på den måde?
Der er jo ikke en hund, der snakkede en dag,
og det var sådan, det lød, og derfor giver vi den den stemme.
Ignorer dem, Timmy.
- Timmy? - Det er dens navn.
- Jeg kom lige til at tænke på noget. - Hvad?
Jeg fortalte Siri, hvor vild jeg er med jeres hjem,
og at I bare mangler en hund nu,
og nu dukkede der en op. Det er jeres chance.
Vi skal ikke have en hund.
- Siri, det er ikke en hund. Det er Timmy. - Ja.
"Jeg er ikke bare en hund. Jeg har brug for et hjem. Og jeg kan bedst lide jer."
I har en baghave. Den kan løbe frem og tilbage.
Ja.
Timmy, hvor vil du hen? Han siger også, at han vil.
Det er lige meget.
Hvad er det, vi laver, Sarah?
Vi laver afkølet vandmelonsuppe og risotto med dybhavsmuslinger.
- Hvad? Hvad er det, vi laver igen? - Gider du hjælpe?
- Sagde du "risotto"? - Gider du hjælpe?
Jointen ruller ikke sig selv, Sarah.
Og jeg forbereder en magisk appetitvækker,
som vil få din risotto til at smage meget bedre.
- Gider du? - Gider jeg hvad?
Hvad?
Helt ærligt. Det gider jeg ikke lytte til.
Hvorfor?
Det er, som om vi er grebet af en uendelig nostalgi for vores forældres musik.
Det er undertrykkende.
Hvad er undertrykkende ved Bruce Springsteen?
Lad mig fortælle noget om Bruce Springsteen.
Stol aldrig på nogen, som er så vild med staten New Jersey.
Du er så fuld af lort. Okay.
Hvad gør han nu? Hvad har vi?
- Arcade Fire? - Ja, Arcade forbandede Fire!
Hvad er der galt med den?
- For canadisk. - Hvad skal det betyde?
For canadisk? Ser det for canadisk ud?
Men hvem ved? Måske passer det til vores postmoderne profil,
at et canadisk band bedst udtrykker amerikansk nervøsitet
under denne gradvise, post-imperiale nedgangsperiode.
Bla, bla, bla, sludder og vrøvl.
Frøken Kate?
Jeg ryger normalt ikke.
Den bider ikke, skat.
Okay, fint.
Jeg kan lide Kate.
Værsgo.
Okay.
Alex, hvor har du de plader fra? Det er som at være til et garagesalg.
Jeg købte dem til et garagesalg.
- Skat? - Jeg har det fint.
Hvad er der i vejen? Kom nu!
Hvis vi ikke skulle blive skæve nu...
Så ved jeg ikke hvornår. Fuck det, jeg vil danse.
Jeg vil også danse.
Sådan. Gør jer klar.
Det er en ren scoring.
- Skru op. - Sådan.
Ser I det? Isaac, hvem danser nu?
Det er rigtigt, Kate. Det her vil Isaac ikke gøre.
Han vil ikke vise dig disse trin.
Hallo, hvad sker der?
Det ser rædselsfuldt ud.
Tak.
Hvor alvorligt mente du det i morges?
Hvad for noget?
Du ved godt hvad.
Jeg troede bare...
Nej. Ved du hvad? Jeg er ked af, jeg sagde noget.
Jeg skulle ikke have sagt noget.
Jeg er ikke ked af det.
Okay.
- Så... - Isaac!
Ja?
Få din anti-regeringsrøv herind. Kom så.
Jeg skal vise fjolserne, hvordan man danser.
Hvad?
Hvad sker der?
Ingenting.
Ingenting?
Siden hvornår siger du nej til en joint?
Jeg er bare ikke i humør.
Så sig noget. Jeg dør her.
Jeg ville ikke påvirke dig.
Med hensyn til hvad?
Det skulle bare handle om os.
Det mener jeg.
Er du... Siger du...
- Jeg ved det ikke. - Er du sikker?
Nej, jeg er ikke sikker.
Jeg er bare gået meget længe over tiden.
Jeg købte en test i dag, men...
Hvad betyder det blik?
Jeg...
Jeg forestiller mig en baby,
som halvt ligner dig og halvt ligner mig.
- Det plejer at ske. - Nej.
Og hvis jeg nu flytter til L.A.?
Jeg vil selvfølgelig være arbejdsløs i starten
og sikkert være nødt til at rydde borde af eller den slags,
som folk i L.A. gør for at tjene lidt penge...
Ben, vær sød ikke at sige noget, hvis du ikke...
Selvfølgelig mener jeg det.
Jeg siger bare, at vi skal prøve.
Vil du prøve med mig?
Ja.
Vil du?
Ja.
Maden er klar.
- Gutter. - Tak, tak!
Maden er fantastisk, Sarah.
Åh, gud.
Tak, Sarah.
Det var så lidt.
I er bare så skæve lige nu, det vil jeg lige påpege.
Sarah, vi er næsten skæve.
Helt ærligt.
Okay, nogle af os er måske lidt skæve.
Skat.
Undskyld.
Det føles bare så dejligt koldt mod tungen.
Okay.
Hvorfor har du ikke åbnet din egen restaurant endnu?
Det hedder studielån.
Hvorfor tog vi ikke flere stoffer, mens vi læste?
Det er et godt spørgsmål.
Jeg tror, jeg ville være meget mindre nysgerrig nu, hvis jeg havde taget flere...
Flere stoffer mens vi læste.
Hvad?
Vi gjorde det nu godt, det første år vi læste.
Husk dengang, hvor Siri spiste den marihuana-brownie
og løb nøgen gennem en eller andens lejlighed.
Sig det ikke.
- Det er sandt, det gjorde du. - Stop.
Hvad er der sket med os?
Vi er blevet alvorlige.
- Vi har kærester. - Nåh.
Ved I hvad, det her minder om?
- En af de der 80'er-film. - Hvad?
Ligesom en af de der film med en stor gruppe mennesker.
Jeg forstår bare ikke, hvorfor alt i vores liv skal minde om noget andet.
Det er virkelig dybt, Siri.
Jeg mener det, som om vi ikke kan opleve noget og lade det være ved det.
Det er sådan, folk forholder sig til hinanden i dag.
De snakker ikke om noget, de henviser bare til ting.
Tak.
"Min weekend var god. Jeg var til bryllup.
"Det var faktisk lidt ligesom Wedding Crashers, som møder Memento."
Det lyder som en god weekend.
Det lyder sikkert fedt. Hvem ved?
Eller: "Jeg ved ikke, hvordan jeg havde det.
"Sikkert ligesom Rachel, da Ross skulle giftes med hende englænderen."
Pause. Jeg er ret sikker på, du lige indrømmede, du har set Friends.
Ja, det gjorde du.
Der er libyske flygtninge, der har set Friends.
Jeg har aldrig før følt mig så skæv i mit liv.
- Okay - Det er varmt.
- Der er hot her. Der er hot her. - Det er pot.
Det er pot? Det var sjovt.
Jeg...
Okay. Det er en sjov leg, som vi ikke skal lege lige nu.
- Det var bare en joke, far. - Glem det.
Det er min, undskyld.
Er du sikker på, du vil svare lige nu?
Måske ikke.
Og hun svarer.
I aften?
Ja, det er i orden.
Nej, selvfølgelig har jeg det fint.
Okay. Hej.
Åh, gud.
Nej, nej, nej, nej, nej.
Åh, gud, åh, gud, det her er virkelig slemt.
De spurgte, om jeg kan arbejde på kriselinjen i nat.
- Nu? - Ja.
Kan du sige nej?
Jeg kan ikke trække vejret.
Jeg tror, du klarer det perfekt.
Jeg er enig, hun gør det af med dem.
- Det er ikke sjovt. - Jeg kan ikke trække vejret.
Det er lidt sjovt.
Det skal nok gå okay.
Nej, det er ikke okay.
- Det er ikke sjovt. - Okay, slap af lidt.
Isaac, det er et stort problem.
- Folk vil dø. - De dør ikke.
Kate, jeg har nogle alprazolam i min taske.
Jeg henter dem lige.
Jeg har Rivotril her. Jeg har en i lommen.
- Alprazolam virker hurtigere. - Rivotril varer længere.
- Hvad foretrækker du, Timmy? - Timmy kan lide Rivotril.
"Alprazolam giver mig hovedpine."
Det skal nok gå. Du snakker bare, som du snakker med mig.
"Men der er lidt mere bid i Rivotril."
Værsgo.
Det er den bedste angstmedicin, penge kan købe.
Det kan diskuteres.
- Du hjælper ikke. Stop. - Sådan.
Op og stå.
- Okay! - Jah!
Hun er oppe.
Okay.
- Josh. - Hvad?
- Hvornår begyndte du at tage medicin? - Hvad?
Lægeordineret medicin, hvornår begyndte du at tage det?
- Rivotril? - Ja.
- Det vil jeg ikke snakke om. - Hvorfor?
Fordi jeg ikke vil snakke om det.
Jeg er bare nysgerrig.
Jeg dømmer ikke.
Jeg gik hos en terapeut engang, og det gør jeg ikke mere, og de gav mig dem.
Bare en gang?
Det var, da jeg indså, at jeg skrev en afhandling,
som ingen, der er ved deres fulde fem, nogensinde vil læse.
- Lad os spille et spil! - Jah.
Jah.
Jeg har faktisk et spil klar.
Fingrene væk.
- Hvordan er reglerne? - Okay.
Godt spørgsmål, reglerne er,
at der ingen regler er, førend du skriver dem ned på et kort.
- Er vi med? - Ja, lad os spille.
Jeg starter.
Okay. "Man skal klappe sig på hovedet og ae sin mavse,
"inden man spiller et kort, ellers skal man drikke."
- Hvad laver vi? - Spiller et åndssvagt spil.
Lyder godt, jeg er med.
Okay.
Godt, men du skal ae din mavse og klappe dig på hovedet, inden du...
Kan vi stoppe med at sige "mavse?"
Mavse, a den.
"Inden du taler, skal du vende dig mod personen til venstre for dig,
"præsentere dig og kramme vedkommende." Tager du pis på mig?
Kom nu, store dreng. Lad os spille.
Kom væk fra mig.
Du præsenterede ikke dig selv.
Du læste bare kortet, du præsenterede dig ikke.
- Du præsenterede dig heller ikke. - Det er fair.
Okay. Hej, jeg hedder Sarah. Det glæder mig at møde dig.
Okay. Hej, jeg hedder Josh. Det her spil gør mig langsomt dummere.
Okay, jeg gør det.
Jeg har den, vent.
Først...
- Hej, hvordan går det? - Hej.
Seriøst?
Det er en del af spillet. Hvorfor læser du ikke?
"Selvmord.
"Alle forklarer på skift, hvad det betyder for dem."
- Godt klaret. - Tak.
"Dette kort gør alle Joshs regler ugyldige og kan spilles når som helst."
- Det kan du ikke. - Jeg gjorde det.
Når som helst, står der.
Det går imod spillets grundregel
om at lægge kort og gå på skift.
Skal vi være strikse, så præsenterede du dig ikke.
Det gjorde du fandeme heller ikke!
Okay, Josh, så gør vi det. Men du starter.
- Vi må hellere lade være. - Nej, lad os gøre det.
Okay.
Jeg forstår det at føle sig trist.
Jeg forstår helt sikkert angst. Jeg forstår depression.
Jeg er ret sikker på, at jeg føler mindst en af de ting hele tiden.
Men det, jeg ikke forstår, Alex, det er selvmord.
For jeg har altid været fuldstændig rædselsslagen
ved tanken om min død, og hvad den vil gøre ved alle omkring mig.
Jeg er færdig. Jeg spiller ikke med mere.
Nej, jeg synes, det er et rigtig godt spil.
Vi har danset rundt om denne rejses kerne hele weekenden.
Jøsses.
Ingen vil snakke om badeværelset nedenunder.
Eller gå derind, Alex. Jeg har været derinde.
Det er et forbandet rod. Så lad os åbne døren.
- Bogstavelig talt, metaforisk. - Stop, Josh!
Hold nu kæft, Sarah.
Jeg synes, Alex skal være ærlig.
Fortælle os, hvor gode vi alle sammen var
til at opmuntre ham, da han var nede.
Hvordan vi alle bemærkede hans svingende tweets og statusopdateringer.
Og hvordan vi alle tænkte nok over at gøre noget ved det.
- Undskyld. - Sarah.
Lad hende gå. Hun bliver okay.
Du er en lort. Ved du det?
Jeg siger sandheden.
Alex har sagt...
Du har sagt underlige ting et stykke tid,
og du kan ikke bebrejde os for ikke at have set, at der var et alvorligere problem.
Underlige ting?
Undskyld. Hvad var det, Alex? Kan nogen huske det?
"Spørg efter mig i morgen, så skal I finde en verdens forsager."
Den er meget flertydig.
Hvor fanden var du?
Det er min pointe. Hvor fanden var vi alle?
Okay, okay.
Alex ringede mange gange til mig den dag.
Han ringede mange gange den uge,
og jeg svarede ikke.
Jeg svarede ikke, selvom jeg vidste, han ikke havde det godt.
Sandheden er,
at intet af dette ville være sket, hvis jeg havde været en bedre ven
for min ven.
- Nej. - Det er min skyld.
- Nej, det er det ikke, Ben. - Det er det.
Jeg mener...
Ja, jeg var ked af, at du ikke svarede mig, men jeg...
Jeg ville ikke dø.
Hvad?
Jeg mener...
Det troede jeg, at jeg ville. Det gjorde jeg.
Hvis du ikke ville dø...
Det ville jeg, men jeg skiftede mening, og jeg ringede selv til hospitalet,
og jeg tror...
Jeg tror bare,
at jeg gerne ville se dig.
Du ville gerne se mig?
Ja. Jeg mener, nej. Dig og alle sammen.
Alle sammen.
Du ville se os alle sammen, så du skar dig i håndleddene,
men ikke så meget, at du kunne dø af det.
Jeg siger ikke, at det giver mening.
Du har ret, det giver overhovedet ingen mening, Alex.
Det giver ingen forbandet mening.
Har du nogen anelse om,
hvad jeg har været igennem, hvad jeg har tænkt og følt?
- Ja, det har jeg. - Har du?
Vær sød at sige det. Sig, at du er ked af det.
Jeg forsøgte at komme i kontakt med dig.
Jeg har et arbejde, mand. Jeg har pligter. Jeg har en deadline.
- Jeg arbejder. - Havde du så travlt?
Ja, jeg havde fandeme travlt.
Så travlt med bogen, at du ikke har skrevet i et år?
Var det det, du lavede, som gjorde, du ikke kunne tage telefonen en gang?
Ben.
Hej.
- Sarah, kom her. - Hvad?
Se på mig.
Undskyld, Sarah. Okay?
Nogle gange skal tingene siges,
og i de tilfælde er det praktisk at være et røvhul.
- Er du okay? - Nej.
- Stop. - Hvad?
Josh, stop, jeg mener det.
Kom nu.
Al den snak om døden.
Sig, du ikke har lyst.
- Nej, stop. - Hvad?
Ved du, hvad jeg gerne vil?
Jeg vil gerne, at du havde opført dig som min kæreste for syv år siden.
At du havde taget mig med i biografen, købt mig en softice.
Det er det, jeg gerne vil.
I stedet for at være en fyr, der for evig tid ødelagde
mine forventninger om normalitet i et forhold.
Den fyr, der fik mig til at sige til min mor: "Nej, Josh er ikke min kæreste.
"Han er bare en fyr, der går i seng med mig,
"når han kommer hjem og sukker efter min bedste veninde,
"fordi han er for fuld til at kende forskel."
Sarah, jeg var 20.
Det var jeg også.
Min far havde lige forladt min mor.
Er det din undskyldning?
Jeg var gal. Okay?
Jeg var gal på min far, jeg var sgu gal på Ben.
Du så ikke engang, hvad du gjorde ved mig?
Øjeblik.
Hvad hedder du?
Amber?
Det er et smukt navn. Hvor gammel er du?
Hvad så? Hvad foregår der?
Det er jeg godt nok ked af, Amber. Det er hårdt.
Man føler, at man endelig har fundet personen,
den rigtige for en, og så føler han ikke det samme.
Amber, Amber, Amber,
de fleste mennesker, jeg kender, de fleste i verden,
de er faktisk rigtig bange for at føle det, du føler.
De tillader sig ikke at føle det.
Men det er du villig til.
Og det viser mig, at du er meget, meget modig.
Og det viser mig, at alt nok skal gå godt for dig.
Hej.
Vil du prøve igen?
Hvad?
Fortælle, hvorfor du gerne vil prøve.
Det vil jeg. Jeg er klar.
Det ved jeg.
Sig noget mere.
Jeg har bare brug for grunde.
Hvorfor?
Fordi jeg ikke er gravid.
Det var falsk alarm.
Jeg var nok bare bekymret for,
at du blev grebet af øjeblikket og sagde ting, du ikke mente,
og at du en dag ville fortryde dem.
Jeg vil bare...
Ben, vær sød at sige noget.
Jeg ved ikke.
Jeg løj ikke.
Måske har du ret, måske...
Hvad?
Mener du det?
Jeg presser dig lidt, og så bøjer du dig?
Du skændes ikke engang med mig.
Hold nu op med det der!
Lad os lade som om, at du er fuldstændig engageret,
som hvis jeg skrev,
hvis det var mig, så ville vi ikke engang have denne samtale,
og du ville ikke vælge at gøre forholdet forbi
og flyve gennem hele landet til L.A.
Hører du overhovedet dig selv? Hvis du skrev?
Tror du virkelig, det handler om det?
Det handler ikke om dig, det handler ikke om dit skriveri.
Det handler lige netop om mit skriveri.
Det har altid handlet om mit skriveri.
Afsløret.
- Det er en dramatisk aften. - Ja.
Jeg mente det om middagen. Den var så lækker!
Tak.
- Ti stille. - Du burde åbne din egen restaurant.
Kan du forestille dig samtalen med mine forældre?
Fuck det, gør det alligevel.
Hvad så? Opgiver du bare det, du gerne vil?
Hvem siger, det er det, jeg vil?
Okay, det er det, jeg vil.
- Er du glad? - Ja, rigtig glad.
Undskyld.
Nej, nej, det er i orden. Undskyld.
- Tag det ikke personligt, vel? - Okay.
Det er åbenbart en ny politik, jeg har.
- Hvad skal det betyde? - Jeg har lige gjort det samme med Josh.
Alletiders.
Isaac... Kom nu, jeg mente det ikke sådan.
Undskyld, det var pinligt. Jeg troede, det var det, du ville.
Det var det. Tro mig, det er det.
- Åbenbart ikke mere. - Det var længe det, jeg ville.
Okay.
Men...
Men?
Men... Det er ikke det, du vil.
- Du ved ikke, hvad jeg vil. - Isaac, det er ikke det, du vil.
- Dig som 19-årig vil det her. - Det ved du ikke.
Du vil have en afslutning. Du vil...
Jeg tror, du er bange for, at det med Kate er virkeligt,
og jeg tror, det er virkeligt, og jeg tror, du måske tror, det er det.
Sarah.
Hvordan gik det?
Jeg tror ikke, jeg har blod på hænderne.
- Det er alletiders! - Det er godt.
Hej.
Du har været stille hele weekenden.
Alle kan bedre lide at snakke end at lytte.
Nogle gange bliver jeg træt af det og foretrækker det modsatte.
Hvis det ikke er en sjælden egenskab, så ved jeg ikke, hvad er.
Ben mente det ikke.
Det han sagde til dig.
Det er i orden, jeg...
Nej, det er det ikke.
Det, de gjorde, er ikke i orden.
Det, jeg gjorde, er heller ikke i orden.
Må jeg se?
Hvorfor?
Det ved jeg ikke.
Okay.
Hvad?
Vi er begge nødt til at slippe ham.
Hvor har du været?
Jeg forsøgte at komme i seng med Sarah.
Godt for hende, at hun afviste dig.
Tak.
Jeg kan ikke huske, hvad der skete sidst.
At jeg skrev noget godt, eller at mig og Siri havde sex.
Det, du siger, er, at du er blokeret på mere end en måde.
Ja, sådan kan man godt sige det.
Tænk sig, at jeg har været jaloux på dig i syv år.
Nogen er vist blevet gode venner.
Han er den eneste, der forstår mig.
Hvad blev der af dem alle?
Isaac og Kate gik i seng.
Det gjorde Siri sikkert også.
Hvad med Alex?
Jeg troede, han var sammen med dig.
Ben. Vent, vent, vent.
Ben!
Har du fundet ham?
Ben?
- Ben! - Alex?
Hvad foregår der?
Lad mig nu bare...
Hvad kan du sige til mig lige nu?
At jeg elsker dig. Det gør jeg virkelig, mere end nogen anden.
Vær nu sød.
Alex!
Slip mig.
Vent! Ben!
Ben! Jeg er ked af det, okay?
Vent! Nej! Ben!
Ben!
Hvor er dine nøgler?
Sarah, hvor er dine nøgler?
Jeg gav dem til Ben.
Hvad foregår der?
- Jeg ved det ikke. - Hvad?
Jeg ved det ikke, alle finder sammen.
Fandens!
Fordømmelse sniger sig ind i alle forhold,
selv de tætteste.
Er vi heldige, møder vi nogle få mennesker på vejen,
som lytter til os uden at kritisere eller bebrejde os.
De mennesker kalder vi vores venner.
Flot ar.
Flot kørsel.
Hvad laver du?
Skriver.
Jeg er lidt af et rod.
Du tager pis på mig.
Må jeg spille det kort nu?
Selvfølgelig.
Jeg...
Jeg ved, at...
At det er usundt at...
At have brug for
for meget fra folk,
og jeg har arbejdet hårdt på
at prøve at finde
sunde måder at
kommunikere på, og...
Jeg ved ikke hvorfor.
Der er masser af mennesker i verden at forklare sig overfor, ikke?
Sig, om det er noget lort eller ej.
Tak for i aftes, forresten.
- For hvad? - For at afvise mig.
Hvad har man venner til?
Jeg har tænkt meget over investeringer her til morgen.
Ja, det er ikke underligt.
Jeg mener det. Jeg synes, du skal åbne dit eget sted.
Det kommer ikke til at ske.
Og hvis jeg nu hjalp dig med at få det på benene?
Fandt nogle penge at sætte i det.
Jeg har ikke brug for noget fra dig. Jeg har ikke brug for tjenester eller andet.
Det ville ikke være en tjeneste, jeg vil tjene penge på dig.
- Du mener det ikke alvorligt? - Det er helt alvorligt.
Jeg er en ret dygtig forretningsmand.
Det ved jeg, men...
Men hvad? Tænk over det. Et lille sted på Lower East Side, 12 borde,
mad fra den nordlige del af staten.
Maden skal naturligvis være fra den nordlige del af staten.
Retterne vil være et smagfuldt nik
mod områdets falmende jødiske og kinesiske beboere.
Det er perfekt. Som en suppe med matzah-boller?
Ja.
Szechuan-skåret kød.
Sød og sur kugel.
Kung pao-pandekager
- Det lyder rigtig godt. - Det lyder forfærdeligt.
Det lyder forfærdeligt.
Hvad siger du?
Skal vi give hånd på det?
Hej. Du har ringet til Ben Kaplans mobil.
Læg en besked...
Han afreagerer bare.
- Josh, jeg har virkelig lavet lort i den. - Det ved jeg.
Han kommer over det.
Men det er ironisk.
Hvorfor?
Jeg troede bare, det ville blive med mig, hvis du skulle begå den slags fejl.
Tak for turen.
Vil du overveje tilbuddet?
Ja, selvfølgelig.
Det er skide godt.
Starten lover godt.
Det har jeg vel også dig at takke for.
- God hund! - Hej, Timmy!
Tak, gutter. Godt, jeg droppede forsikringen.
Sig, det var en elg.
Med form som et træ?
Det sprang ud som en elg.
Du kan bare ikke køre.
Alex, har du noget hurtigttørrende lim?
De vil ikke engang bemærke det.
Hader du mig?
Nej, det gør jeg ikke.
Er du sikker?
Ja, jeg er sikker.
Jeg kunne ikke tro mit held det første år,
da jeg fandt ud af, du boede overfor på gangen.
Da vi snakkede sammen,
ville jeg kaste alle tanker om held væk
og begynde at påkalde Gud, skæbnen og en masse andre store begreber.
Ben, hvorfor siger du det lige nu?
Når gode ting sker, forestiller vi os dem altid som skæbnebestemte.
Når dårlige ting sker,
forbander vi verden og dette kolde, brutale, tilfældige sted.
Jeg er bange for, hvordan verden ville se ud uden dig.
Du kan ikke blive hos mig, fordi du er bange.
Du har ret.
Hvad synes du så om præsentationen for mine venner?
Det var en større katastrofe, end jeg kunne have forestillet mig.
Det må du nok sige.
Og nu dropper du mig,
så snart vi går ud af flyveren.
Hvad snakker du om?
Hvad jeg snakker om?
Du sagde lige, at jeg har gjort mig selv fuldstændigt til grin.
Skat, mine venner er katastrofen. Du er fantastisk.
- Det er ikke sandt. - Det er sandt.
Du er den eneste normale person her.
Hey.
Jeg er rigtig glad for, at du kom.
Er du klar til at møde mine forældre?
Det tror jeg ikke.
Jeg bebrejder dig ikke, de er skide skøre.
Godt, Timmy.
Så vi er alle fordømt, i en romantisk sammenhæng.
Kun på et dybt, karmisk niveau.
Af en eller anden grund har jeg det underligt nok fint med det.
Hvad? Måske starter jeg på en ny side.
Måske skulle vi indgå en pagt om, at hvis vi er single, når vi bliver 35,
så gifter vi os alle sammen.
- Hvem? Os tre? - Ja, og Timmy, selvfølgelig.
Vi bliver en stor, dysfunktionel familie.
- Hvordan lyder det, Timmy? - Jeg vil overveje det.
- Tager I allerede af sted? - Vi skal nå et fly.
- Jeg vil se, om jeg kan finde Ben og Siri. - Tak, fordi du kom.
- Vi ses snart, ikke? - Jo, forhåbentligt sidst på måneden.
- Jeg er spændt. - Hvad skal det betyde?
Alex spurgte, om der var ledige jobs på mit arbejde,
og jeg sagde, at jeg højst sandsynligt kan skaffe ham et job.
Det er fantastisk.
- Tillykke! - Tak.
Jeg synes, jeg har et stærkt cv.
Er det en selvmordsjoke?
For tidligt.
Jeg kommer til at savne jer!
Ikke mig, jeg skal se til min investering.
Hvilken investering?
- Sarah åbner en restaurant. - Nej, jeg gør ikke.
- Jo, hun gør! - Hvad?
Nej, han er skør.
- Sarah! - Hvad?
Tag imod pengene, inden han får en værre idé at bruge dem på.
Hvor er dine ting?
Nåh ja, dem.
Jeg spekulerer på at blive hængende en tid.
Det ser ud til, at Ben fik en god idé til en historie i aftes,
så jeg sagde, han skulle blive og skrive.
Så der var mulighed for at blive?
- Du kan blive. - Jeg vil ikke blive.
- Vil du blive? - Nej, jeg vil ikke.
Undskyld, kan vi tage et gruppebillede?
Ja.
- Jeg troede, vi havde snakket om det. - Vær nu sød.
- Vi har tid til nøjagtigt et billede. - Okay.
- Her, jeg tager det. - Tak, Kate!
Tak!
Bilen vil være med. Vi er nødt til det.
Ja, og glem ikke at få mine sko med, skat.
Zoom endelig ind på skoene!
De er den vigtigste del.
- Alex, ikke? - Jo.
Du kan sidde hos os, hvis du vil.
Fedt, tak.
Jeg sender dig efter sukker, og du kommer tilbage med en vildfaren dreng.
- Hej, jeg hedder Josh. - Hej. Alex.
- Jeg tror ikke, vi har mødt hinanden. Ben. - Siri.
- Undskyld. Ben, Siri. Siri, Ben. - Rart at møde dig.
Vi bor vist på det samme kollegie.
Ja, præcis. Det er chokerende, jeg ikke er rendt ind i dig før.
Undskyld.
- Isaac! - Josh.
- Har du fået nok makaroni og ost? - Ti stille, Josh!
- Bestilte du bjerget? - Jeg tager den. Ti stille, Josh!
- Hej, jeg hedder Sarah. - Hej, Alex.
Det er rart at møde dig.
Ignorer alt det, han siger.
Fatter du de her folk?
Har du mødt vores nye ven?
Jeg er sikker på, du passer fint ind.
Ben?
Vil du have et billede af dig selv, eller vil du med på gruppebilledet?
Kom nu.
Okay, i position, alle sammen,
I skal stå meget tættere sammen.
Kom så.
Jeg kommer lige med en hurtig idé.
Måske er det en glædelig begivenhed, næste gang vi gør det her.
Bliver der en næste gang?
- Alex! - Okay!
En,
to...